Miami, Florida. Klokken 15.20 den 24. april 1946
Kan der indvendes noget mod, at dommen afsiges?
I kan fjerne mig, men I kan ikke fjerne det, der vil ske -
- med jer og hele landet næste gang. Næste gang vil vi...
Sig ikke mere før efter appelsagen.
Tiltalte, John Huberman, findes skyldig i forræderi -
- mod USA af juryen i Southern District, Florida, Miami.
Han overdrages i rigsadvokatens varetægt -
- for derefter at afsone en fængselsstraf på tyve år.
Tiltalte overdrages til United States Marshals varetægt.
Nu kommer hun.
- Et øjeblik, miss Huberman... - Kig denne vej!
- Har De en kommentar om Deres far? - Har han fortjent straffen?
Glæder det Dem, at han straffes for at have arbejdet for tyskerne?
Sig til, hvis hun prøver at rejse fra byen.
Må vi be' om lidt mere at drikke, mr Hopkins?
Blev du virkelig forfulgt af en politimand, Alicia?
- Hverken du eller jeg skal have mere. - Vær nu ikke dum.
Alle har udstoppede fisk på væggene her. Hvor får de dem fra?
Har jeg ikke set Dem før, smukke? Nå, pyt med det.
- Jeg kan godt lide uindbudte gæster. - Han kom sammen med mig.
- Jeg vil godt forfølges af en betjent. - Jeg hader snu politifolk.
Men jeg er en mærket kvinde og kan finde på at sprænge Panama-kanalen.
Det klæder dig ikke at være bange for politiet. Det er overstået i morgen.
- Vi sejler klokken ti. - Ja, ja.
Vis mig en fisk, så viser jeg dig en løgner.
Vi skal være om bord klokken ni. Efter en uge i Havanna...
...er affæren med din far glemt. - Elsker du mig, Commodore?
- Hvad skal du? - Fiske.
Drikker De stadig? Jeg kan godt lide Dem.
- Vi ses om bord klokken ni, Alicia. - Det må jeg tænke over.
- Jeg må nok efterlade ham her. - Beklager. I må gå alle sammen.
Godnat.
Der kan blive en drink til hver. Synd med isen. Den er væk.
- Hvem er væk? - Isen.
Hvorfor synes De om den sang?
Fordi det er en masse sludder.
Der er intet som en kærlighedssang, der får én til at le.
- Er her ikke lidt tæt? - Muligvis.
Hvad med...
...en lille picnic?
Udenfor?
Det er for varmt til en picnic herinde.
- Vil De drikke ud? - Det er synd at levne.
De er en rigtig mand.
- Min bil står udenfor. - Naturligvis.
- Skal vi køre en tur? - Gerne.
- Og Deres gæster? - De kravler ud ved egen hjælp.
Jeg vil køre. Bare så De forstår det.
- Skal De ikke have overtøj på? - Jeg må nøjes med Dem.
Vent lidt. Tag den her på, ellers bliver De forkølet.
- Hvordan kører jeg? - Ikke så tosset.
- Bange? - Nej.
- De er vel ikke bange for noget? - Ikke ret meget.
- Tågen generer mig. - Det er håret i Deres øjne.
- Hvad siger speedometeret? - 105.
Jeg vil op på 130 og tørre det grin af Deres ansigt.
Jeg bryder mig ikke om herrer, der griner dumt.
Politiet... Politiet er efter os.
Jeg bliver dårlig.
Han vil tale med Dem.
Spirituskørsel. Anden gang. Nu ryger jeg ind.
Hele familien i fængsel og hvad så?
Nå, man er nok ude og more sig?
- De burde ligge i Deres seng. - Beruset?
- Et øjeblik... - Ingen indvendinger, tak.
Undskyld, men De sagde ikke noget. Kan De klare det?
Hvor er bøden? Han gav mig ingen bøde.
- Hvad hedder De? - Devlin.
De viste betjenten noget. Han gjorde honnør.
Jeg så det! Falske stodder! De er politimand!
- Det må vi diskutere senere. - Ud af min bil!
- Jeg kører Dem hjem! - Vel gør De ej!
Ud af min bil! De kom uinviteret. Ligesom ham med brillerne.
Lad mig være! De skygger mig for at kunne sætte mig fast!
Falder De så til ro? Godt, flyt Dem så.
Drik det.
- Hvad er det? - Drik...
Drik det hele.
Går det bedre?
De er vel ligeglad med, hvordan jeg har det.
De... strømer.
Hvad er det her? Hvad er De ude på?
- Det dér i aftes... - Jeg ville være Deres ven.
- Så De kunne sætte mig ind. - Jeg har en opgave til Dem.
Kom ikke her og sig...
I strømere kan kun have én eneste opgave til mig.
- Glem det, mr... - Devlin.
- Jeg er ikke stikker. - Vi har en opgave til Dem i Brasilien.
- Gå nu. De keder mig. - Nogle af de tyskere...
...som betalte Deres far er i Rio. Man prøver at ryge dem ud.
- Min chef mener, at datteren af en... - Forræder?
Hun kan være værdifuld i arbejdet og rette op på sin fars handlinger.
- Hvorfor? - Af patriotisme.
Grimt ord. Nej, tak. Jeg bryder mig hverken om patriotisme eller -
- patrioter. Vink med flaget med den ene hånd og stjæl med den anden.
Den patriotisme er jeg helst fri for.
Vi har aflyttet Dem i tre måneder. Samtaler mellem John Huberman -
- og datter Alicia, den 9. januar 1946, kl. 18.30, Miami Beach, Florida.
- Beviserne blev ikke brugt i retten. - Jeg vil ikke høre det.
- Vi kan tjene mange penge, Alicia. - Nej, har jeg sagt.
- Du får alt det, du ønsker dig. - Jeg hører ikke efter.
- Det er ikke dit fædreland. - Min mor er født her.
- Vi er amerikanske statsborgere. - Hør på mig.
- Du ved ikke, hvad vi står for. - Jo! Både du og dine mordere!
- Jeg hader dig nu, jeg ved det! - Sådan taler min datter ikke!
Jeg hader jer alle, og jeg elsker det her land. Jeg elsker det!
Jeg ser jer hellere hænge, end jeg modarbejder det.
Gå din vej, eller jeg melder dig.
Jeg vil ikke høre mere om dine rådne planer.
Det beviser ikke ret meget. Jeg meldte ham ikke.
Det havde vi heller ikke ventet. Hvad siger De?
Gå og lad mig være. Jeg vil leve mit eget liv.
Jeg vil more mig og le sammen med mennesker, jeg synes om.
Fri mig for snu strømere. Jeg foretrækker folk af min egen slags.
- Som synes om mig og forstår mig. - Godmorgen, Alicia!
Vi sejler ud med tidevandet. Er du klar?
- Du har vel ikke glemt det? - Jo, næsten.
Det meste er allerede om bord. Vi ligger nede ved hotelkajen.
Du er sød. Den sødeste, jeg kender.
På gensyn.
Flyet går i morgen tidlig.
Udmærket. De må hellere sige det til ham.
- Jeg taler med hende. - På gensyn.
- En nydelig mand. - I mødes i Rio.
- Jeg skal ikke møde nogen i Rio. - Jo. Det er vores chef, Paul Prescott.
Sagde han noget om opgaven? Ingen antydninger?
- Han havde nyt om Deres far. - Hvad?
Han døde i morges.
- Hvordan? - Giftampul.
- Gjorde han det selv? - Ja, i cellen.
Jeg beklager.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg bliver så ked af det.
Da han fortalte mig, hvad han var, var jeg ligeglad med -
- hvad der skete mig. Men nu husker jeg, hvor rar han var engang.
Hvor rare vi begge to var. Det er en underlig fornemmelse...
Som om noget er sket mig og ikke ham.
Nu behøver jeg ikke at hade ham mere. Eller mig selv.
Vi lander snart i Rio.
Ja...
Jeg spekulerer på, om ambassaden kan skaffe mig en kokkepige.
Jeg hader at lave mad. Find ud af, hvornår jeg starter.
- En drink til? - Nej, tak.
Hørte du det? Jeg er næsten ædru. Sikken forandring.
- Kan en kvinde ikke forandre sig? - Jo, da. Forandring er sjovt.
- Et stykke tid. - Et stykke tid?
- Du er en usling, Devlin. - Du har været ædru i otte dage.
- Og uden at foretage nye erobringer. - Det er altid noget.
- Otte dage. Næsten helt skyldfri. - Jeg er lykkelig, Dev.
- Hvorfor må jeg ikke være det? - Jeg stopper dig ikke.
Lad din lille politihjerne hvile lidt. Hver gang du ser på mig -
- tænker du "En gang forbryder, altid forbryder. En gang tøjte..."
Tag bare min hånd. Jeg afpresser dig ikke bagefter.
- Bange? - Kvinder har altid skræmt mig.
- Men jeg plejer at komme over det. - Nu er du bange for...
...at du skal forelske dig i mig. - Det er ikke svært.
Du nyder at gøre nar af mig, ikke?
Nej, jeg gør nar af mig selv. Jeg lader som om, jeg er så sød...
- Og har hjertet fyldt af blomster. - Hyggelig dagdrøm. Og så?
- Jeg tror, jeg tager en til alligevel. - Det tænkte jeg nok.
En dobbelt.
Hvorfor tror du ikke på mig, Dev?
Bare en lille smule.
Hvorfor vil du ikke?
Jeg ved hvorfor. Du er flov over, at du faldt for den lille fyldebøtte -
- som du skyggede i Miami. Det gør dig utilpas, ikke sandt?
Den uovervindelige Devlin er forelsket i en person, som ikke er det værd.
Det må være forfærdeligt. Jeg er ked af...
Hun er perfekt til opgaven.
Jeg er bekymret for de tyske forskere. Hvorfor kan vi ikke anholde dem?
Det kan end ikke betale sig at anholde deres lede Alexander Sebastian.
De har ret. Deres metode er den bedste, inspektør Prescott.
Hun er god til at omgås mænd, og vi vil have nogen ind i huset.
Tror De på fremgangsmåden? Har De talt med den unge dame?
Vores mand Devlin er lige kommet hertil med hende. Nu venter vi på...
...at Sebastian kommer til Rio igen. - Ved hun, hvad opgaven går ud på?
- Nej. Men vær ikke bekymret for hende. - Ved De, hvor hun står politisk?
- Ja, ja. - Så har vi intet at miste...
- Vi følger Deres råd. - Udmærket. Jeg instruerer Devlin.
Her er så dejligt. Lad os blive her i aften.
- Vi skal jo have mad. - Vi kan spise her.
- Jeg laver mad. - Du hader jo at lave mad.
Nej, det gør jeg ikke.
Men jeg har en kylling i køleskabet, og den skal du spise.
- Hvad med opvasken? - Vi spiser med fingrene.
- Skal vi ikke have tallerkener? - Jo, én hver.
- Vil du spise middag med mig i aften? - Gerne. Hvor skal du hen?
Jeg skal ringe til hotellet og høre, om der er nogen beskeder.
- Det er en underlig kærlighedsaffære. - Hvorfor?
Måske fordi du slet ikke elsker mig.
Hotel Palace? Det er T.R. Devlin. Er der nogen beskeder?
Jeg siger til, når jeg holder op med at elske dig.
- Du har jo ikke sagt noget. - Handling siger mere end ord.
Jaså? Læs den op, tak.
- Prescott vil møde mig. - Sagde han, hvad det drejer sig om?
- Det er måske vores opgave. - Sandsynligvis.
- Skal jeg tage noget med tilbage? - En flaske vin vi kan fejre det med.
- Hvornår skal jeg komme? - Klokken syv.
- Hvad er der, Devlin? - Jeg ved ikke, om hun vil gøre det.
Har De diskuteret det med hende? Hvorfor skulle hun nægte?
- Hun er ikke den type kvinde. - Jeg forstår ikke Deres indstilling.
- Hvorfor skulle hun ikke gøre det? - Hun er uerfaren.
- Hvilken erfaring mangler hun? - De gennemskuer hende.
Miss Huberman blev delvis valgt, fordi Sebastian kender hende.
Han var engang forelsket i hende.
- Det vidste jeg ikke. - Vi har ikke tid til at gå i detaljer.
Sebastians hus er en facade. Hun skal finde ud af, hvad der foregår derinde.
Forklar hende, hvad hun skal. Hvad er der?
- Ingenting, sir. - Jeg troede, De ville sige noget.
- Hvordan skal dette møde foregå? - Rideklubben er det bedste sted.
Sebastian rider hver morgen. Resten ordner De og miss Huberman.
Tak, Devlin. Det var alt.
Er det dig, Dev? Kyllingen skal have længere tid, end jeg troede.
Hvad sagde de? Nu håber jeg ikke, den er stegt for meget.
Jeg må hellere skære den for her. Vi spiser med stil og bruger bestik.
Ægteskabet må være vidunderligt, hvis det er sådan hver dag.
Er det for koldt at spise herude?
Virker der her ikke bekendt?
Hvad er der nu? Har du problemer?
Fortæl nu mor det hele, smukke, før middagen er helt ødelagt.
- Fortæl, hvad der tynger dig. - Efter maden.
Nu.
Det er nu, du skal fortælle, at du har en kone og to yndige børn -
- så dette galskab må bringes til en ende.
Den replik har du sikkert hørt mange gange.
Under bæltestedet hver gang.
- Det er uretfærdigt, Dev. - Glem det. Vi skal drøfte opgaven.
Nå, der er altså en opgave?
Kan du huske en mand ved navn Sebastian?
Alex Sebastian? En af min fars venner.
- Han var forelsket i dig. - Det var ikke gengældt.
- Han er chef for en tysk koncern. - Hans familie er rig.
Han var med til at bygge den tyske krigsmaskine op.
Vi skal kontakte ham.
- Lad mig høre. - Du skal møde ham i morgen.
Resten er op til dig. Du skal bearbejde ham.
- Mata Hari. Elskov for dokumenter. - Der er ingen dokumenter.
Find ud af, hvad der foregår i huset, og hvad gruppen er ude på -
- og meld tilbage til os.
Du har vel kendt til min lille opgave hele tiden?
- Jeg har først lige hørt om den. - Sagde du noget?
- At jeg måske ikke var den rigtige? - Jeg mente, at det var op til dig...
...hvis du ville ud. - Du sagde vel, at jeg sagtens...
...kunne få Sebastian til at æde af min hånd.
Jeg sagde ingenting.
Ikke ét eneste ord for den lille, elskovssyge pige, du gik fra?
- Det er dét, der er opgaven. - Bliv ikke vred, Dev.
Jeg fisker bare efter en lille lokkekalden fra min drømmeprins.
"Mine herrer! Hvor vover De at foreslå at den nye Alicia Huberman...
...skal have en så grum skæbne?" - Det er ikke sjovt.
- Synes du, jeg skal gøre det? - Det er op til dig.
Ikke et kny, altså?
Sig det, elskede. At du synes om mig og ved, jeg elsker dig.
Jeg venter på dit svar.
Du er en rigtig kammerat.
Du tror ikke på mig, vel? Alicia er ikke bedre værd end at afskrive.
Åh, Dev...
- Hvornår skal jeg begynde? - I morgen tidlig.
Vi skulle ikke have taget det ud. Nu er det koldt.
- Hvad leder du efter? - Jeg havde en flaske champagne med.
Jeg arbejder for Pan-American Airways. I PR-afdelingen.
- Andet? - Vi mødtes i flyet fra Miami.
Jo færre detaljer, jo bedre.
- Er det ham? - Ja.
Lad ham få øje på dig.
- Jeg er den pige, ingen husker. - Var det Sebastian?
Vi giver ham en ny chance.
Kære Alicia. Kan du tilgive mig, at jeg kommer for sent?
- Ja, det gør ikke noget. - Sødt af dig at vente.
- Jeg ville møde dig igen. - Det trætter at gøre forretninger.
- Du har da vist klaret det godt. - Fire års forvitring. Grimt.
- Du virker yngre end i Washington. - Det skyldes din tilstedeværelse.
Men nu er du i Rio, og medmindre du har i sinde at forsvinde igen...
- En drink til? - Ja, tak.
- Kender du ham? - Nej. Men han virker bekendt.
Prescott, efterretningsofficer. Han er spion fra Washington.
Det vrimler med dem på den amerikanske ambassade.
- Han er nydelig. - Jeg er allergisk...
...overfor amerikanske agenter. De er ikke min type.
- Har de generet dig her? - Nej, ikke endnu.
- Men de var besværlige i Miami? - Ja. Jeg rejste efter retssagen.
Jeg spekulerede godt nok på, hvorfor du forlod din far.
Han insisterede på, at jeg skulle rejse.
- Jeg vidste ikke, han skulle dø. - Mange ting er døde for os.
Jeg vil gerne hjælpe dig til at glemme.
Det er sært, men jeg føler mig hjemme sammen med dig.
Ved du, kæreste... Jeg vidste, at det her ville ske.
At hvis vi mødtes igen, ville mine følelser være som før.
Det samme begær. Du er så dejlig, kæreste.
Nu er jeg til grin igen. Du har naturligvis en anden.
- Er det mr Devlin? - Der er ingen anden.
Han virker opmærksom.
Han har pint mig med sin opmærksomhed, siden jeg kom hertil.
- Vi mødtes i flyet fra Miami. - Et smukt par.
Mr Devlin interesserer mig ikke. Jeg følte mig så ensom den dag -
- at jeg kunne have redet sammen med hvem som helst.
- Må jeg råde bod på din ensomhed? - Det er sødt af dig, du glemmer...
...hvor modbydelig, jeg var engang. - Jeg vil sætte din anger på en prøve.
- Skal vi spise middag i morgen aften? - Gerne.
- Hos mig? - Det lyder dejligt.
- Min mor holder selskab. - Har hun intet imod en ekstra gæst?
- Skal vi bestille? - Jeg er hundesulten.
Hvad skal vi vælge til vores første middag sammen?
- Godaften. - Strålende.
De skal tage den her på.
- Vil De hjælpe mig? - Naturligvis.
- Han genkendte mig altså? - Ja, han syntes, De var nydelig.
Synd, jeg ikke kan tage med. Prøv at huske navnene -
- på alle de folk, De møder i aften. Og find ud af deres nationalitet.
- Tyskerne? Det bliver ikke svært. - Stil ingen spørgsmål. Se og lyt.
- De må ikke undervurdere dem. - Tak for instruktionerne.
De to må ikke ses sammen de næste par dage, hvis Sebastians folk -
- finder på at tjekke Dem senere. Det var alt. Held og lykke.
Jeg er miss Huberman. Sig til mr Sebastian, jeg er her.
Miss Huberman? Undskyld, De måtte vente.
De er Deres fars udtrykte billede. Jeg er Alex' mor.
Nu forstår jeg, hvorfor Alex altid har beundret Dem.
De vidnede ikke ved Deres fars retssag.
Han forbød sine advokater at indkalde mig som vidne.
- Hvorfor mon? - Godaften, Alicia.
Dejligt. Har du hilst på min mor? - Du mødte ikke Alicia...
...i Washington. Hvor var du? - De andre gæster venter, Alex.
Skal jeg tage sjalet?
Miss Huberman, tillad mig at præsentere Eric Mathis.
- William Rossner. - Goddag.
Mig en fornøjelse.
- Emil Hupka. - Goddag.
- En fornøjelse. - Og mr Knerr.
Og dr. Anderson.
Det er mig en stor glæde.
- Dr. Anderson er vores hædersgæst. - Du må ikke trætte miss Huberman.
- I al fald ikke før middagen. - Der er serveret, madame.
De sidder hos mig, dr. Anderson. Eric sidder hos miss Huberman.
- Er De lige ankommet fra Spanien? - For nogle uger siden.
Den flaske hører ikke til her.
- Set nogle gode film i dag, Eric? - Næh, jeg blev skuffet.
Eric elsker biografernes tårepersere. Han er så sentimental.
- Vi må gøre noget ved Emil. - Det var et forståeligt fejltrin.
- Han var træt. - Et farligt fejltrin.
Det var ikke første gang, og det er heller ikke sidste.
- Det er trist. - Jeg skal nok finde på noget.
Vejen op til Petropolis er snoet, og den ligger meget højt.
Der er en del vanskelige sving, og Emil kan tage mig med i bilen.
Det er svært at springe ud. Men jeg må bare passe på.
Forrige gang forstuvede jeg min ankel.
Madame spørger, om I vil drikke kaffe herinde.
Jeg tror, vi drikker den her, Emil.
- Undskyld, jeg dummede mig. - Sludder.
Du har arbejdet for meget. Du trænger til at hvile dig.
- Dit helbred betyder meget for os. - Ja, jeg er meget træt.
Så hvis du vil undskylde overfor damerne, vil jeg gå nu.
Jeg går med, Emil. Du skal ikke køre alene helt op til Petropolis.
- Jeg kører dig. - Nej. Det er for meget forlangt.
Pjat, jeg kører dig gerne. - Godnat, de herrer.
- Håber, det går bedre i morgen. - Tak. Og undskyld endnu engang.
Tak for en udsøgt middag. Hils din mor og sig, at desserten var fortræffelig.
- Hvor blev miss Huberman af? - Behøver du at kalde Alicia...
...for miss Huberman? Det er uartigt. - Hvad mener du? Har hun klaget?
- Smil til hende. - Skal vi begge to grine som idioter?
- Jeg er her for at nyde det. - Keder mit selskab dig?
Goddag. Jeg syntes nok, det var dig.
- Hvor er de? - På bænkene. De ser os ikke.
- Alex og hans mor. - Du behøver ikke at ringe igen.
Kan du høre mig? Har du hørt om en dr. Anderson?
Forsker. Venligt ansigt, 60 år, gråt hår, stort ar i panden.
- Høj eller lav? - Lav.
- Kender du Emil Hupka? - Nej.
Han lavede en scene omkring en vinflaske.
- Forkert årgang? - Han troede, der var noget andet i.
- Men det var vin. Vi drak det. - Har han gjort noget siden?
Jeg har ikke set ham.
- Andet? - Ikke noget vigtigt.
Men der er en ting, du kan notere. Du kan skrive Sebastians navn -
- på min liste med legekammerater.
- Det var hurtigt. - Det var jo det, du ville, ikke?
Spiller du i løbet her? Nummer 10 vinder, siger Alex.
- Den har gået skidt en tid... - Og du kaldte dig en ny kvinde?
- "Et hjerte fyldt med blomster". - Idiot.
Du vidste, hvad jeg gjorde og kunne have stoppet mig -
- med ét eneste ord, men du drev mig i armene på ham.
- Sagde du ikke, jeg skulle gøre det? - Den slags afgør en kvinde selv.
Jeg troede næsten på, at du havde forandret dig.
- Det var derfor, jeg ikke greb ind. - En slags kærlighedstest?
- Du troede alligevel ikke på mig. - Og det var heldigt, ikke?
- "Kærligheden tvang hende til det." - Sagde du blot, du elskede mig.
- Jeg er blot en ny kæreste på listen. - Jeg hader dig.
- Nummer 10 fører. Bravo, Sebastian. - Har du ikke andet at sige?
Tør dine øjne, min skat. Vi har en barsk opgave for os.
Der kommer drømmeprinsen.
Sikke en vidunderlig hest, Alex! Husker du mr Devlin?
Alicia siger, De spillede på nr. 10. Synd, jeg fik tipset for sent.
- Har du satset meget på vinderen? - Jeg så ikke løbet.
Jeg betragtede dig og mr Devlin. I havde aftalt af mødes her.
- Sludder. Det var helt tilfældigt. - Du ville ikke slippe ham.
Jeg så jer og tænkte på, at du måske er forelsket i ham.
- Nej. Jeg hader ham. - Jaså? Han er flot.
- Mr Devlin betyder intet for mig. - Overbevis mig.
Vil du overbevise mig om, at mr Devlin intet betyder for dig?
Vores lille plan fungerer, og vi har endelig fået fat i noget konkret.
- Godt. Hvad er det? - Professor Wilhelm Otto Renzler...
...arbejder her i Brasilien. - Et af Tysklands store genier.
Han bor og eksperimenterer i Sebastians hus.
- De kalder ham dr. Anderson. - Kom ind.
Miss Huberman ønsker at tale med inspektør Prescott eller mr Devlin.
Er hun her? Bed hende komme ind.
- Det er noget skidt, hun kommer her. - Ja, den type kvinde...
- Hvilken type, mr Beardsley? - Vi ved, hvad hun er for en.
Miss Huberman er ikke en dame. Hun risikerer sit liv -
- men kan ikke måle sig med Deres kone, som sidder i Washington...
...og spiller bridge med damerne. - Rolig, Dev.
- Sådan taler man ikke om min hustru. - Jeg undskylder.
Goddag, miss Huberman. Mr Beardsley. Senor Julio Barbosa.
- Min regering højagter Dem. - Men De burde ikke komme her.
Jeg har brug for vejledning og kunne ikke finde mr Devlin.
- Det skal helst være før frokost. - Er der sket noget?
Mr Sebastian har friet til mig. Han ønsker, at vi gifter os straks -
- og vil have mit svar til frokost. Jeg vidste ikke, hvad De ville sige.
Er De villig til at gå så langt for os?
- Ja. Hvis De ønsker det? - Hvad synes du, Devlin?
- En god idé. - Du kender sagen bedst af alle.
Hvad har inspireret Alex Sebastian til at tage det skridt?
- Han er forelsket i mig. - Og han tror, De elsker ham?
- Ja, det tror han. - Det var det bedste, der kunne ske.
- Så kan jeg altså sige "ja"? - Ja, det synes jeg.
Det er jo det perfekte ægteskab. For os.
Forsinker det os ikke en anelse? Mr Sebastian er jo romantiker, ikke?
Så vil han sandsynligvis have sin brud med på bryllupsrejse.
Miss Huberman sørger sikkert for at komme hurtigt tilbage.
- Ja, det skal nok gå. - Så behøver De ikke mig længere.
Mange tak, miss Huberman. Indtil videre er alt gået fint.
Tror du ikke, hun blot kom for at erobre den rige Alex Sebastian?
- Hun vidste jo ikke, jeg var her. - Vi må tale om det i aften.
Alle dine spørgsmål viser, at du altid har været jaloux på mine kvinder.
- Der er ikke mere at tale om. - Det bliver altså ægteskab?
Brylluppet står i næste uge. En privat ceremoni.
Men vi ønsker begge, at du er der, hvis du selv vil.
Godaften, sir. - Madame.
- Her er mig lidt dystert. - Madame Sebastian vidste ikke...
...om De kom tilbage i aften. Hun bad os trække os tilbage.
- Hvor er min mor? - Hun gik tidligt i seng.
Trist hjemkomst for dig, min egen. Skal vi bede Joseph finde lidt mad?
- Jeg er faktisk ret træt. - Skal vi så gå lige op?
Læg alt mit tøj frem på sengen. - Er der luftet ud i skabene, Joseph?
Jeg har brug for mere plads.
- Døren er låst. - Forrådskammer.
- Må jeg bede om nøglen? - Jeg har ingen.
Madame Sebastian har alle nøgler i sin varetægt.
- Ved du, hvor mr Sebastian er? - Han holder møde nedenunder.
- Jeg savner Hupka. - Gloichen er ligeså dygtig.
Men jeg vil ikke kritisere. De ønsker altså en skriftlig rapport?
- Mit arbejde er færdigt, kære venner. - Lykkedes det?
- Undskyld mig... - Kom ind.
Nogle af skabene deroppe er låst. Må jeg bede om nøglerne?
Undskyld, det havde jeg glemt. Du får dem straks.
Jeg kommer op med dem.
Mor...?
Værsgo. Jeg er desværre optaget resten af formiddagen.
Mr Sebastian har nøglen hertil. Det er vinkælderen.
- Så skal du kigge i vinkælderen. - Alex har nøglen.
- Få fat på den. - Hvordan?
- Bor I ikke sammen? - Hvad skal jeg lede efter?
En flaske vin som den, der gjorde fyren nervøs forleden.
Alle flaskerne er ens for mig. Jeg er ikke så skarpsindig.
- Du klarer det godt. - Det er ikke sjovt, Dev.
Det er for sent at fortryde nu.
Overtal din mand til at præsentere dig i Rios selskabsliv.
- Hvorfor? - Inviter mig.
Så undersøger jeg vinkælderen.
Jeg tror ikke, min mand er interesseret i selskaber endnu.
Er hvedebrødsdagene ikke forbi? Undervurder ikke din egen charme.
- Han tror, du er forelsket i mig. - Du inviterer mig, så jeg kan se...
...hvor lykkelig du er. Så glemmer jeg måske min hede passion.
- Det lyder logisk. - I næste uge. Skaf nøglen.
Jeg skal op til Belem, men jeg er tilbage i tide.
- Jeg vil glæde mig til at se dig. - Altid en fornøjelse, madame.
Det undrer mig, at mr Devlin kommer. Jeg forstår godt -
- at man forelsker sig i dig, men jeg håber ikke -
- du giver ham falske forhåbninger.
Elskede...
Når man elsker i min alder, er enhver mand, der ser på dig, en plage.
Nu går vi ind til de andre. Alle vore gæster er ankommet.
Hvor skal jeg sidde, madame Sebastian?
- Dev... - Godaften.
Du har ikke set huset, vel? Lad mig vise dig rundt.
Senere. Hans Nåde er på vej.
- Mr Devlin, mig en fornøjelse. - Venligt af Deres kone at indbyde mig.
Indbydelsen var fra os begge. Sørg for han får mad og underholdning.
Hyggeligt, madame Estorik...
Det her bliver svært. Han vogter over os som en høg.
- Ja, han er temmelig jaloux. - Tog du nøglen i hans kæde?
Så må vi ikke håbe, han skal hente mere vin i kælderen.
Det havde jeg ikke tænkt på.
Tak.
Hyggeligt, mr Devlin. Husker De mig? Unge mænd glemmer så hurtigt.
Åh, champagne. Tillader De?
Joseph... Er der champagne nok til hele aftenen?
Det håber jeg.
Hygger De Dem, mr Devlin? Der er så meget, jeg vil vide om USA.
Jeg skal svare så godt, jeg kan. - Vil De undskylde mig?
Vi må skynde os. Joseph bliver måske nødt til at bede Alex hente mere vin.
- Det går hurtigere, end han troede. - Ærgerligt.
- Kigger han? - Ja. Gå ud i haven og vent.
Så kommer jeg ud og viser dig døren til vinkælderen.
Dejlig fest, ikke sandt? Jeg er så stolt af dig.
- Generer mr Devlin dig? - Nej. Han drukner sine sorger.
Undskyld. Jeg vil bede orkesteret spille lidt brasiliansk musik.
Den er dén dør.
Jeg lader havedøren stå åben.
Hvad skete der?
Årgangs-sand...
Hjælp mig med at finde en flaske med samme etiket som de andre?
- Det er ikke almindeligt sand. - Jeg tror, det er en slags metal.
- Mystisk. - Jeg er rædselsslagen.
- Lad som om du er portvagt. - Det går langsomt.
- Nej, vi holder tiden. - Jeg tror, der kommer nogen.
- Tænk, hvis han og Joseph kommer. - Uheldigt.
Der kommer nogen.
- Alex! Han har set os. - Jeg kysser dig.
- Så tror han, vi... - Det er også meningen.
Gå op igen, Joseph. De kan få brug for dig.
Åh, Dev...
Skub mig bort.
- Undskyld, jeg afbryder jer. - Han har drukket.
- Bar han dig herned? - Jeg beder dig, Alex...
- Du elsker ham. - Nej. - Gå nu.
Deres hustru taler sandt. Jeg elskede hende før Dem.
- Men De var den heldige. - Vær nu sød at gå.
Jeg gik med herned, fordi han truede med at lave en scene.
- Han kyssede dig. - Jeg forsøgte at forhindre det.
Vi må tale om det senere. Gå nu op til dine gæster, ikke?
- Går De allerede, mr Devlin? - Jeg skal tidligt op i morgen.
Joseph... Vi henter vinen nu.
De behøver vist ikke mere champagne. Er der ikke lidt tilbage deroppe?
Og der er whisky og vin. Det må være godt.
- Jeg er ked af det, der skete. - Jeg opførte mig som en skoledreng.
- Du tror mig altså? - Naturligvis.
- Går du med op? - Om lidt. Dr. Anderson venter på mig.
Sov godt. Det var en vellykket fest.
Godnat. Tak, fordi du er så sød.
Mor?
Hvorfor er du oppe så tidligt?
- Jeg har brug for din hjælp. - Er der noget galt?
En hel del. Alicia...
Naturligvis. Jeg vidste det. Er det mr Devlin?
Nej.
Jeg er gift med en amerikansk agent.
Ja, nu forstår jeg bedre. De valgte hende på grund af faderen.
Jeg opførte mig som en idiot. At jeg kunne tro hende...
- Dvæl ikke ved minderne. - Hvad gør jeg? Det er ude med mig!
De finder ud af, hvem min kone er. Emil Hupka gjorde ingenting -
- men jeg forrådte dem. Jeg ville selv dræbe enhver forræder.
- De behøver ikke at opdage det. - Mathis er snedig.
Men han kan næppe forestille sig, at du er gift med en amerikansk agent.
Din enorme dumhed beskytter os. Foreløbig.
Jeg ordner selv Alicia. Jeg betragtede hende, mens hun sov.
- Jeg kunne have... - Stille, Alex!
Du lukkede mig ude fra brylluppet. Lad mig nu ordne det her.
Ingen får at vide, hvem hun er. Ingen får mistanke til hende eller os.
Hun vil kunne bevæge sig frit, men får intet at rapportere om.
Hun skal fjernes, men langsomt. Hun kan blive syg -
- og forblive syg, indtil...
- Drik din kaffe, før den bliver kold. - Skal du ud i dag?
- Jeg skal skrive breve. Og du? - Jeg skal handle lidt.
Jeg vil se, om jeg kan finde nogle nye bøger fra New York.
Vil du så høre, om mine cigarer er kommet? Der er cirka tusind.
- Er der noget i vejen? - Lyset generer mig. Vil De?
Mange tåler ikke solen her. De må være forsigtig.
De kan være stolt af Dem selv, mrs Sebastian.
Det sand Devlin kom med, indeholder spor af uran.
Nu er Deres opgave at finde ud af, hvor sandet stammer fra.
Det er af yderste vigtighed at kende urandepotets beliggenhed -
- og De kan sandsynligvis hjælpe. Men det var nu ikke derfor -
- jeg bad Dem komme i dag. De får en ny kontaktperson -
- om en uges tid. Mr Devlin skal til Spanien.
- Spanien? Ved han det? - Han bad selv at blive overført.
- Stedet her begynder at kede ham. - Han vil altså forlade Rio?
Ja, han mener, at Spanien er mere interessant.
Uden tvivl. En begavet mand som han kan vel ikke udrette mere her.
Det meste er efterhånden rutine.
Men indtil da rapporterer jeg til mr Devlin som altid?
- Han bliver, indtil den nye kommer. - Tak. Jeg holder ørerne åbne.
Pas på solen.
Hvad er der, elskede? Har du ondt?
- Jeg bliver så svimmel... - Hun blev utilpas.
Det går nok. Vi går ind.
- Undskyld, jeg er forsinket. - Jeg sad og følte mig lidt ensom.
- Rio kan være en kedelig by. - Noget nyt?
- Nej. Og med dig? - Heller ingenting.
Problemer derhjemme på grund af dét forleden aften?
- Ingen fodaftryk i sandet? - Nej.
- En høflighedsvisit, altså? - Det er godt med lidt frisk luft.
Du ser herrens ud.
- Er du syg? - Nej. Tømmermænd.
- På flasken igen? - Det letter hverdagen.
- Stor fest? - Kun familien.
- Det lyder muntert. - Det kvikker op i en kedelig by.
Tag det roligt med spiritussen.
- Er du ikke også lidt træt af Rio? - Det er slet ikke så slemt.
Du ser helt knust ud. Det var vist en vild fest.
- Ja, det var det. - Mor dig bare for min skyld.
Det her tilhører dig. Et tørklæde, jeg lånte af dig i Miami.
Rydder du op?
Farvel, Dev.
- Hvad mener du med "farvel"? - Ingenting. Bare "farvel".
- Frisk luft hjælper alligevel ikke. - Sæt dig ned igen.
- Hvor skal du hen? - Hjem...
- Du passer ikke på dig selv, Alicia. - Jeg har det bedre nu.
Det ser skidt ud. Du har ringe under øjnene.
- Du må tilses af en læge. - Jeg går aldrig til lægen.
- De sender altid folk på sygehuset. - Det er måske der, du bør være.
Sig mig... Hvornår begyndte du at føle dig dårlig?
- Jeg tror, det var ved festen. - Et krydstogt ville gøre dig godt.
Til Spanien, måske. Så skal du nok få røde kinder igen.
- Jeg bryder mig ikke om at sejle. - Vi kan jo rejse sammen, kæreste.
Jeg foretrækker Alex frem for søsyge.
- Jeg bliver altid søsyg. - Så er bjergene måske noget for Dem.
Ren og frisk luft. Jeg rejser i næste uge.
- Trist. Jeg vil savne Dem. - Jeg skal arbejde. Tager De med...
...bliver De ikke søsyg. Og Aymores-bjergene er så smukke.
- Masser af blomster og... - Alicia har brug for hvile.
- Jeg har hørt om Aymores-bjergene. - Virkelig?
Og alle de små landsbyer. Skal De til Leopaldina?
- Nej, jeg skal til Santa Ma... - Mere cognac, Otto?
Jeg drikker aldrig mere end én. Jeg vil drikke min kaffe.
Nej, det er...
Undskyld. Alex har måske ret. Hvile er nok den bedste medicin.
Bliv i sengen nogle dage. Læs og slap af og glem alle sorger.
Det er måske den bedste medicin. Så er De frisk, når jeg vender hjem.
- Jeg går op i seng. - Ondt igen?
- Skal jeg gå med op? - Vil du have lidt varmt vand?
Nej, tænk ikke på det. Jeg klarer mig.
Har du det ikke bedre i morgen, skal du altså gå til lægen.
Jeg er urolig for hende.
- Alicia? - Vi må bære hende ovenpå.
Nej! Gå jeres vej!
Vi må tilkalde en læge. Hun lider. Jeg ringer til sygehuset.
Rolig, Otto. Vi finder en dygtig læge. Vi tager os af hende.
Træk telefonstikket ud, Joseph. Madame skal have fuldstændig ro.
- Fem dage? Det er en ordentlig tur. - Jeg tror ikke på det.
- Hun var beruset, da I mødtes. - Ja, men jeg har tænkt over det.
- Jeg tror ikke på, hun drikker. - Hvorfor skulle hun lyve om det?
Hun var ikke fuld, men syg. Der er måske derfor, hun bliver væk.
- Det lyder som tømmermænd. - Jeg tager derud.
- Ødelæg nu ikke noget for os. - Det er bare en høflighedsvisit.
Udmærket, men tag ingen chancer. Ring, når du kommer tilbage.
- God aften, sir. - Er familien hjemme?
Vil De melde til mr Sebastian, at mr Devlin er her?
- Hvad er der, Joseph? - Mr Sebastian vil ikke forstyrres.
- Sover han? - Han sidder i møde.
Hvor længe varer det? Er mrs Sebastian hjemme?
- Kan De give hende besked? - Desværre. Hun er meget syg.
- Hvor længe har hun været det? - En uge.
- Har lægen tilset hende? - Det tror jeg.
Vent her, så skal jeg give mr Sebastian besked.
Undskyld mig, sir. Mr Devlin spørger efter Dem.
Sig, jeg kommer straks.
- Fortsæt. Det lyder alvorligt. - Ja. Hvad skete der i mandags?
Det samme. En mand skyggede mig, da jeg gik fra banken -
- og i morges på billetkontoret, kom den samme mand ind -
- og stillede sig ved siden af mig.
Alicia... Alicia?
- Hvad er der med dig? - Hvor er jeg glad for, du kom.
Jeg kunne ikke holde ud at vente og bekymre mig for dig mere.
Det var ikke tømmermænd. Du var syg.
- Ja, det var jeg. - Hvad fejler du?
Hvad fejler du?
De forgifter mig. Jeg forsøgte at flygte, men var for svag.
- Hvor længe har du været syg? - Siden festen.
Alex og hans mor opdagede det.
Prøv at sidde op. Du må væk herfra.
- Jeg troede, du var rejst. - Nej. Jeg måtte se dig.
Jeg ville rejse, fordi jeg elsker dig. Jeg tålte ikke at se jer to sammen.
Du elsker mig. Hvorfor siger du det først nu?
Jeg kunne ikke se og tænke klart. Jeg var helt knust af smerte.
Det pinte mig, at jeg ikke kunne få dig.
- Åh, du elsker mig. Du elsker mig... - Fra første øjeblik.
Tag den her på.
Prøv at sidde op.
Jeg tror ikke, jeg kan, Dev. De har givet mig sovetabletter.
- Hold dig vågen, snak. Din frakke? - I skabet.
De andre måtte ikke få noget at vide om mig.
Fortæl videre.
- Fortsæt. Hvad skete der? - Alex opdagede det.
- Men ikke de andre? - I så fald ville de dræbe mig.
- De dræbte Emil. - Har du smerter?
- Jeg ved det ikke. Tabletterne... - Kom med fødderne.
- Sig det igen. Det holder mig vågen. - Jeg elsker dig.
Rejs dig op. Vågn op, snak!
- Dr. Anderson... - Fortsæt. Gå, snak!
Sandet kommer fra Aymores-bjergene.
- Nær byen Santa Ma... - Dygtig pige. Hold dig vågen.
Jeg er bange. De er her alle sammen. Det går ikke.
- Bliv hos mig altid. - Du slipper aldrig af med mig.
Fat mod. Han kommer.
- Hvad foregår der her? - Hun skal på sygehuset...
...og afgiftes. Vi skal måske fortælle Deres venner om det her?
- Hun skal ind i seng. - Det vil være dumt at prøve.
- Ved han det? - Hvad foregår der, Alex?
- Det er Alicia! - Er det blevet værre?
Nu går vi. De har vel ikke glemt, hvad de gjorde med Emil?
- Hjælp ham, Alex. - Klog disposition, madame.
- Jeg frygter ikke døden. - Så fortæl dem, hvem hun er.
- Skal jeg hjælpe til? - Nej, tak.
Hvor kører De hende hen?
- Svar ham, Sebastian. - På sygehuset! - Snak med dem.
Endelig. Du ventede for længe, Alex.
Skal jeg begynde at skyde?
- Der er kun tyve meter tilbage. - Hvad skete der, Alex?
Hun brød sammen. Mr Devlin hørte hende skrige...
...mens han ventede på mig. - Jeg ringede straks til sygehuset.
- Tager De med? - Nej. Jeg venter her.
Arme barn.
- Hvordan har du det? - Jeg er svimmel.
- Vent, jeg skal med! - Beklager, Sebastian.
- De kigger på mig! - Det er Deres hovedpine.
Der er ingen telefon på hendes værelse.
Kom herind, Alex. Jeg vil tale med dig.
Broadcast Text AS